Den planet blev vi aldrig hørt i.
Den har samme tyngde som en kollapset dværgstjerne.
Rotationsmønsteret svarer til en kvasars. 58 omdrejninger pr. minut.
- Skal vi kigge nærmere på den? - Det er det, vi er her for.
Gå i kredsløb.
- Warpkraften er ude af drift. - Hvorfor?
- Uvist. - Slå bak.
- Impulsmotorerne virker ikke. - Så brug hjælpemotorerne.
Vi er inde i en tyngdehældning. Vi bliver trukket ind mod planeten.
Den nye er kraftigere end Tahal eller nogen af hans brødre på himlen.
Hvad vil han os?
Vi må lære gudens natur at kende.
Vi må forstå, hvorfor han er kommet.
- Du var ved at ofre til Tahal. - Jeg lagde ildfrugten på alteret.
Jorden rystede, jeg kiggede op, og så var den nye der.
Ildfrugten... Hvor er den?
Den nye vil ikke have, at Tahal får ildfrugten.
Byg et alter til ham. Lige så stort som Tahals.
Ildfrugten er kun til den nye.
Ikke til folket. Den er kun til ham.
Jordryster, lysgiver,
tag imod den i dag og hver dag.
Tag imod vort offer. Gør os intet ondt.
- Rapportér. - Vi er 57.000 km over ækvator.
- Godt arbejde, Tom. - Du roser den forkerte.
Motorerne svigtede på halvvejen, og så sad vi ligesom fast i noget.
Vi er i et kraftigt tachyonfelt. Måske er det årsagen.
7/9 til broen. Der er noget, De skal se i astrometrilaboratoriet.
Jeg kommer. Chakotay.
Planetens tachyonkerne har dannet et partikelfelt mellem polerne.
Vi har ødelagt feltet.
- Vi er fanget i en hvirvel. - Det er værre endnu.
- Vi er blevet planetens tredje pol. - Ubalancen påvirker jordskorpen.
- Der er seismisk aktivitet. - Skyldes det os?
- Muligvis. - Er der liv dernede?
Atmosfæren skygger for sensorerne.
- Er det vegetation? - Ja.
Der er opstået en rum-tidsforskel mellem planeten og rummet.
Årstiderne skifter lynhurtigt.
For hvert sekund, der går her, går der en dag der.
Scan efter liv.
Det går ikke. Det tager tid at indregne rum-tidsforskellen.
Et par hundrede år?
Hvis tidsforskellen rammer os, vil vi ældes i en rasende fart.
Medmindre vi vil leve et kort sekund, så lad os komme væk.
- Hvordan har warpkernen det? - Stof-antistofreaktoren kører.
Men feltet forstyrrer motorcellerne, og warpkraft kan vi glemme alt om.
- Og uden den sidder vi fast her. - Det er lidt af et problem, ikke?
Måske finder vi en løsning, hvis vi undersøger planeten.
Sensorerne har det heller ikke for godt.
Lad os sende en klasse 5-sonde i lavt kredsløb og se, hvad vi finder.
Scan langs alle underrumsbånd, og hent billeder hvert 10. millisekund.
Snapshot. Du tænker på andet end tachyonfelter.
Det kan blive mit livs største antropologiske fund.
Hvis der er intelligent liv dernede, kan vi følge århundreders udvikling.
Se dem finde på måder at slå hinanden i hovedet.
- Hvem siger, de ligner klingoner? - Er mennesker da bedre?
- Justeringen tager et par timer. - Et par timer?
- Det er hele civilisationens levetid. - Så tager vi den næste.
- Beskytter... - Du er sen på den.
Bakken er stejl, og jeg er ikke ung længere.
Mere varme. Der er sager, vi ikke bare kan lade vente.
- Hvad laver du, beskytter? - Jeg sender ham et brev.
"Ham"? Hvem sender du brev til?
Jordrysteren, lysgiveren.
Havde du lyttet til min lære som barn, var du ikke så godtroende nu.
Du lærte mig meget. Vore forfædre så en guddom i hver en stjerne.
Du lærte mig, hvor tåbeligt det var. "Overtro" kaldte du det.
Det er det også.
- Sulten? - Det bringer uheld at spise ildfrugt.
lfølge hvem? Vore forfædre? Sig ikke, du tror på den slags.
Måske skulle vi ikke helt afvise den gamle tro.
"Jordryster". Måske er navnet ikke helt tilfældigt.
Måske er den stjerne skyld i de faldne mure og vores snublende gang.
Ja, jeg hørte om det. Lad mig kondolere.
Du snublede foran flere vigtige personer under sidste jordskælv.
- Yderst pinligt, uden tvivl. - Det gjorde jeg aldeles ikke.
Min hørelse svigter ligesom min hukommelse.
- Hvad talte vi om? - Gammel overtro.
Jeg tror ikke på, at stjernerne er guder, men hvad er de så?
En stor gåde, der ikke kan løses.
Himlen er fuld af folk som os.
- Sludder. - Bevis det.
Hver stjerne har en by, og i en af dem hersker en anden beskytter.
Hvis jeg har ret, lytter han til mig. Fat pennen.
"Jeg Kelemane, søn af Kelemane
- hersker over det gode folk i landet under dig, kræver...
- Kræver? - "Håber"?
"...håber, at du vil overveje at ophøre med at få jorden til at ryste."
"Hvis det er ubelejligt, giver jeg gerne kompensation."
Kom... pensation.
"Jeg afventer et svar."
Næste scanning er klar. Jeg lagrer den i billedbufferen.
Der er en by.
Forhøjet niveau af kulilte, ammonium. Det er i al fald fremskridt.
De har udviklet forbrændingsteknik siden sidste scanning. Og veje.
Én ting er uændret. Vi skaber geologisk ustabilitet.
Der er seks skælv om måneden. De kan godt være alvorlige.
Se, hvor meget jern de bruger. Ti gange mere end forventeligt.
- Er det bygningsforstærkning? - Mon ikke, med alle de jordskælv?
Hvis de er så langt i udviklingen, holder de nok øje med os.
Sondens impulsmotorer svigter.
Den har kredset i over 200 år. Den forfalder.
Iværksæt selvdestruktion.
Den sprængtes i øvre termosfære. Det har set ud som et stjerneskud.
- Er der nogen, der har svaret os? - Nej.
- Der er heller ikke noget at se. - Overrasket?
- Send det igen. - Det hele? Vi nøjes med primtallene.
- Du er træt. - Det er du også.
- Primtal og grundkonstanter. - Et rimeligt kompromis.
De forsvinder jo ikke. Hvis de overhovedet eksisterer.
- Tvivler du på det? - Jeg tvivler på alt.
Så du samlede ikke på Himmelskibsvenner som barn.
Jo, jeg havde endda dubletter. De lå og flød overalt.
Det gjorde de ikke hos os. Min bedstefar forbød dem.
Han sagde, at Himmelskibet var beboet af en ond beskytter.
Uartige børn blev sendt derop som straf.
Lige nu ville jeg gerne se hvad som helst.
Ondt eller ej.
- Kan du forstærke signalet? - Det er på maksimum.
Måske hvis vi skifter til en anden bærebølge og...
Hvis der er nogen, kan de ikke lide os.
De, der har bygget det skib, kunne have tilintetgjort os.
De laver ikke rystelserne med vilje.
- Måske er de døde. - Hvorfor er du så med i projektet?
Jeg tvivler som bekendt på alt, selv min egen tvivl.
- Jeg håber, der er nogen. - Det gør jeg også.
Når de ikke reagerer på matematik
kan vi prøve noget mere personligt.
Her.
Sig goddag.
- De taler da ikke vores sprog. - Det må vi jo finde ud af.
Hvad skal jeg sige?
"Hyggeligt at møde jer. Hvem er I? Hold op med at ryste vores planet."
Der afsendes et højfrekvenssignal fra overfladen.
Modulationen er ukendt. Dopplerkomponenten...
Når signalet når os, vil frekvensen være forhøjet tusindvis af gange.
Jeg prøver at sænke den.
En gang til.
Amplitudemodulation. Det er et radiosignal.
Det er en talsekvens.
Primtal. De sender en række primtal.
Fulgt af en serie af matematiske konstanter og en stemmemodulation.
Sænk den igen.
Lidt mere.
Venner i himmelskibet, jeg håber, I er venligtsindede.
Vi har ikke jeres teknologi
så vi antager, I er fra en fjern stjerne.
Vores mytologi beskriver jeres ankomst for hundreder af år siden.
Samtidig begyndte planeten at ryste, og mange værdier gik tabt.
Jeg håber ikke, det var tilsigtet, men resultatet er det samme.
Svar, hvis I kan, eller kom ned fra himmelskibet og besøg os.
- De skal vide, det er utilsigtet. - Første Direktiv gælder stadig.
Det var et primitivt radiosignal. De er ikke på warp-niveau.
- Han fortjener da et svar. - Han har allerede været død længe.
- Næsten et århundrede. - Så får hans oldebørn svaret.
"Mytologi". Vi er altså en del af deres kultur.
- Hvorfor ikke tage næste skridt? - Kontakt med et før-warp-samfund.
- De ved allerede, at vi er her. - Det har de vidst i århundreder.
Vores tilstedeværelse er påvirket af tiden. Vi er vokset ind i myterne.
- Vi risikerer at knuse deres tro. - Vi ødelægger jo planeten.
Kontakt kan give os de oplysninger, vi skal bruge for at komme væk.
Det bremser ødelæggelserne.
En patrulje overlever måske ikke tidsspringet.
- Kan vi klare den fysiske påvirkning? - I kan ikke.
Men min holomatrix ville ikke tage skade.
Du tager af sted som observatør. Du må ikke tage kontakt til dem.
Signalet kom fra den sydlige halvkugle.
Centralprotektoratet. Jeg kender astrometrilaboratoriets data.
7 har fanget deres lokale sendinger. Jeg kan navnene på alle 26 stater.
- Og de gode spisesteder? - Næsten.
- Er det godt at sende doktoren dertil? - De virker venligtsindede.
Jeg finder et øde sted for en sikkerheds skyld.
Du kan ændre ansigtsparametre og lynhurtigt skifte udseende.
- Sæt, de er klatter af protoplasma. - Så bliver du en flot klat.
Du bliver der i tre sekunder. Det er to dage hos dem.
Saml seismiske og meteorologiske data, der kan hjælpe os væk herfra.
Jeg øger din scanningskapacitet, så du kan klare springet.
Vi ses snart.
Sender.
En, to, tre.
- Afgrænserstrålen går i opløsning. - Tidsfeltet skal omkalibreres.
- De kan opdage ham hvert sekund. - Jeg prøver igen.
Han er forsvundet!
Jeg scanner inden for en radius af 100 km. Der er ingenting.
- Prøv den anden side af planeten. - Jeg øger radius til 1000 km.
Chakotay til 7/9. Er der nogen operahuse eller koncertsale?
Deres kulturcentrum ligger langs kysten af den østlige sø.
Der er han. B'Elanna, du får koordinaterne.
- Afgrænserstrålen holder. - Låser fast.
Kaptajn! Løjtnant!
Jeg troede, jeg havde set jer for sidste gang.
- Er alt vel? - Det har været nogle dramatiske år.
Der er gået tre år, men jeg vidste, at I ikke var rejst.
Jeg kunne bare kigge op på himlens klareste stjerne.
- Hvad ved de om os? - At vi kom for århundreder siden.
De tilskriver os jordskælvene, men alt andet er fri fantasi.
De elsker at fantasere om Voyager.
Darek fablede løs om himmelskibe dit og dat.
Ejeren af ejendommen, jeg boede i, indtil krigen kom.
Nabostaten fik lyst til at bombe os.
Flyverkommandoen svarede igen, og der blev sluttet fred.
- De har altså flyteknologi. - De er jo ikke vilde.
De gør store teknologiske fremskridt takket være Voyager.
De har prøvet at kontakte os.
Vores tilstedeværelse har skabt religion, videnskab, endog legetøj.
Lutter variationer over samme tema: Voyager.
Mareeza komponerede en arie til Himmelskibet. Jeg indsang den.
- Mareeza... - Hun var min...
Bofælle.
Tre år er lang tid, kaptajn.
Man har brug for... selskab.
Ingen bebrejdelser herfra.
- Fandt du noget, der kan hjælpe os? - Det hele er herinde.
Jeg har lagret 300 års meteorologiske optegnelser.
De ældste er for primitive, men de seneste omfatter seismisk aktivitet.
Giv dem til astrometrilaboratoriet, og find et mønster i jordskælvene.
Vi ses i infirmeriet. Vi skal have lavet lidt kosmetisk kirurgi på dig.
Medmindre du gerne vil se sådan ud.
Det havde jeg helt glemt.
Visse personer så gerne, at Voyager blev tilintetgjort.
- Vi er uden for skudvidde. Endnu. - Man forstår dem godt.
Staterne fører våbenkapløb. "Hvis raketter når os først?"
- Taler vi om missilsprænghoveder? - Det ved jeg ikke.
Men udviklingen går med lynets hast.
Hvad med det her: "En sær planet, hvor tid og folk flyver af sted"?
Af Naomi Wildman. Det er titlen på min astronomirapport.
Neelix sagde, jeg skulle skrive om en planet, så jeg valgte den her.
Titlen er for ordrig. Prøv at forkorte den.
- "Den sære planet"? - Bedre, men for upræcist.
- "Den sære tidsforskudte planet." - Perfekt.
7/9 til broen. Jeg sender mine udregninger direkte til roret.
- Hvad er det? - Data om planetens gravitonfelt.
- Så vi kan regulere motorerne. - Lige noget til rapporten.
- Gør klar til at forlade kredsløbet. - Hold godt fast.
Vi stiger.
50 meter, 60...
7/9 til broen. Forsøget på at komme væk øger den seismiske aktivitet.
- Vi er nødt til at afbryde. - Enig.
Hvad med planeten?
Småskader langs ækvatorialkysten. Ikke noget alvorligt.
- Kommer vi nogensinde herfra? - Ja.
Forhåbentlig. Jeg mangler en slutning til rapporten.
Orbital 1 til kontrolcenteret. Vi er klar til at affyre andet rakettrin.
- Andet trins brændstof opbrugt. - Klar til sidste trin.
Klar til affyring af sidste trin.
Vi afventer ordre til at fortsætte.
- Hvad var det? - Transponderen virker stadig.
Orbital 1 til kontrolcenteret. Vi kan ikke høre jer.
Alt andet fungerer perfekt.
Antænd sidste trin. Vi kan ikke afbryde missionen.
Sidste trins brændstof opbrugt.
Start bremsemotorer.
Motorer startet.
- Pas på stigningsvinklen. - Korrigerer.
- Afstandstjek. - Vi er inden for mødevidde.
Mødesekvens indtastet.
- Går i afsluttende position. - Afstandstjek.
- Vi er inden for scanningsvidde. - Lad os kigge engang.
- Skroget er uigennemtrængeligt. - Så må vi jo indenfor.
- Det har vi ikke tilladelse til. - Vi skal finde ud af mest muligt.
Der er ligesom en overføringsluge. Måske kan vi dokke der.
Gå tættere på.
Vent lidt.
- Er der noget galt? - Jeg er bare lidt ør.
Fortsæt bare.
Det forstår jeg ikke.
De er varme.
Måske er de i stofskiftestase. Men de ser ud, som om de er midt i noget.
Det her er helt forkert. Vi burde ikke være her.
- Tag det roligt. - Lad os tage af sted.
Du er den bedste pilot, vi har. Det er ikke værre end at flyve i...
- Jo, det er. - Ja, det er det vel.
Lidt endnu, så går vi.
Det er nok kontrolcenteret.
Det er ikke stofskiftestase.
- Kan naturlovene være anderledes? - Måske er de bare langsommere.
Hvad er der galt?
Vagterne til dæk 1.
- Der er et skib ved dok 1. - Broen til infirmeriet. Kom hurtigt!
- Hvad ved du? - Tidsspringet var lidt voldsomt.
Hans kollega klarede den ikke. Han er ved at komme sig.
Jeg er nærmest hans huslæge. Efter tre års studier af deres journaler
kender jeg deres fysiologi ud og ind.
Rolig.
- Hvor er Terrina? - Hun overlevede ikke overgangen.
Overgangen... Til jeres tid?
- Forstår De, hvad der er sket? - Så småt.
Vi er i samme rumtid som resten af galaksen. Deres planet skiller sig ud.
- Har I ikke været her i århundreder? - Vi er lige kommet.
Vi håber, De kan fortælle os, hvordan vi kommer væk.
Det vil sige, at alle, jeg kender... kendte, er døde.
Det stemmer.
Jeg er en dygtig pilot. Derfor valgte man mig til missionen.
Men jeg er ikke modig. Derfor var det et dårligt valg.
Jeg er uenig. De klarer omvæltningen glimrende.
Den uro, der hang over min vugge, forestillede Himmelskibet.
Det var det allerførste, jeg så.
Og nu er jeg den eneste, der kender dets navn. Voyager.
- Det bliver også det sidste, jeg ser. - Jeg tvinger Dem ikke til at blive.
Doktoren har samlet data, der skal hjælpe os væk herfra.
Vi har brug for hjælp til at tolke dem.
Men jo længere De bliver her, jo sværere bliver det at tage hjem.
Deres kultur ændrer sig hvert sekund. Deres hjem vil nok virke vildfremmed.
Stjerne ved nat stjerne ved dag
tørrer mine tårer bort
fyld mit liv med evigt lys...
- Det er en bøn. - Til Voyager?
Jeg håber ikke, De er skuffet.
Hvor ofte går ens første drøm i opfyldelse? Jeg hjælper Dem gerne.
Mine data ligger i vores database. 7/9 bliver glad for at få hjælp.
- Mountain eller Lakeside? - De er vel ikke Lakeside-tilhænger?
- Hvordan har de klaret sig? - Skidt. Fem sejre, tolv nederlag.
- Hvem har stået på mål? - Torelius. Store Torelius' sønnesøn.
Jeg så farfaderen spille i finalen mod Red River.
Han ville være gået i frivilligt eksil efter en 5-12-sæson.
De data er forældede.
Jeg kan føre dem ajour. Lad os begynde med geologien.
- De seismiske følere afveg med 3,8. - Den konvertering er ligetil.
- Ligner alle planeter vores? - Nej, Deres er helt anderledes.
Vi vil aldrig kunne udforske rummet, som I har gjort.
Forskerne finder en måde at kompensere for tidsforskellen.
Forhåbentlig inden I rejser.
Uden Himmelskibet har mit folk ikke noget at stræbe efter.
Måske vil de savne os så meget, at de prøver at følge efter os.
- Hvad var det? - En antistofimplosion.
Man laver forsøg med warpteknologi. Sensorerne opfangede en afprøvning.
Endnu en afprøvning seks uger senere. Og en tredje.
Mere kontrolleret for hver gang. De lærer hurtigt.
For hurtigt.
- Hvad var det? - Uvist. Skjolde nede på 82%.
- 64%. - Sensorerne forklarer ikke årsagen.
Janeway til 7/9. Kan du se noget i astrometrilaboratoriet?
De har udviklet antistoftorpedoer. Jeg tror, vi bliver angrebet.
Endnu et pletskud. Skjolde nede på 49%.
- Beklager. Det har de ikke ret til. - Jo, det har de desværre.
- Lad mig prøve at tale med dem. - Vi har ikke kunnet få forbindelse.
- De ved ikke, der er tidsforskel. - En logisk antagelse.
- Skjolde nede på 34%. - Torpedointervallet er tre dage.
Sprængkraften øger for hver gang.
- Skal vi ikke besvare ilden? - Vi har gjort nok skade.
De er nødt til at tage tilbage. Forklar dem, hvem vi er.
De har skibets specifikationer. Måske kan Deres forskere få os fri.
- Transporterne er nede. - Og hans fartøj?
Koblingslugen er uskadt.
Held og lykke.
Det her øger stofskiftet og letter tidsspringet.
- Tak for alt. - Jeg hjælper gerne et bysbarn.
Vil De hjælpe mig? Find ud af, hvad der er sket med Jason Tabreez.
- Jason? Det er et usædvanligt navn. - Ja, han var min... søn.
- De er jo et hologram. - Det er en længere historie.
Han er død nu, men måske kan De finde ud af, hvad der blev af ham.
Hvis han har efterkommere, kan De fortælle dem om mig.
Det skal jeg nok.
Orbital 1 til kontrolcenteret. Kom ind.
- Kontrolcenter, kom ind. - Hvem er det?
- Pilot af første grad Gotana-Retz. - Forlad frekvensen straks.
- Er det kontrolcenteret? - Jeg er vejrkoordinator.
- Jeg skal tale med kontrolcenteret. - Vil De lige pludselig hjem?
- Er De Gotana-Retz? - Ja. Giv mig kontrolcenteret.
Det har heddet Taktisk Kommando i 50 år. De er død.
- Jeg har besøgt Himmelskibet. - Det bliver snart skudt ned.
- Jeg skal tale med dem. - Frekvensen er hemmelig. Forsvind!
Vil De ikke være andet end vejrpige? Bed dem rydde Central Lake.
Orbital 1 lægger an til landing.
Skjolde nede på 23%. 17%.
- Skjoldene er nede. - Hvad var den sidste?
Et tricobaltsprænghoved.
Skrogbrud på dæk 8, 9 og 10. Klimaanlæggene svigter.
- Astronauten burde være fremme. - Han landede for ti minutter siden.
- Det er halvandet år. - Så gik det galt.
- Jeg ser to store energiudladninger. - Flere tricobaltsprænghoveder?
Hold fast.
Vi er fanget af en magnetbølge.
Hvis jeg skifter motorer, kan vi måske slide os fri.
Lad tvivlen komme vores venner til gode.
De trækker os væk fra planeten.
- Vi er ude af kredsløb. - Prøv at praje dem.
- Rart at se jer igen. - Nogen dernede lyttede altså.
- Jeg beklager, det trak ud. - Nu kan vi hilse rigtigt på jer.
Desværre ikke.
Tidskompensatoren gør, at jeg kan leve her, men kun i nogle minutter.
Det varer lidt, inden mit folk slutter sig til resten af galaksen.
Warpkraften er aktiveret igen om to timer.
Glimrende. Tak.
Det er som at tage afsked med en gammel ven.
Oversat af Susanne Nielsen